Nu! Locotenente, îl mințiți pe Poirot!
Ați spus că vă aflați în cazarmă la miezul nopții.
Dar Poirot a dovedit că nu s-a întâmplat așa!
La 12:45 dimineața ați fost văzut la 2 mile distanță în compania femeii care a murit!
Domnule general, nu a fost o crimă așa cum a spus poliția palestiniană,
dar cred că domnul locotenent a mințit cu privire la locul unde se afla,
mai întâi, din panică și apoi
agățându-se de această minciună și întărind-o cu minciună după minciună,
de-a lungul a săptămâni și săptămâni de înșelăciune
a aruncat multă suspiciune și rușine asupra lui, a regimentului și a soției sale.
Generale, gâtul acestei femei nu a fost rupt de mâna unui om, ci de o cădere.
Vedeți aici cum gâtul nu e rupt într-un loc ci în două.
Soldat!
În rolul principal David Suchet
Înainte să vă las în Istanbul, domnule,
comandantul m-a rugat sa va mulțumesc
pentru rezolvarea problemei regimentului nostru.
Dacă îmi permiteți, domnule...
Cred că este injust ca o singură greșeală să-l coste atât de mult pe lt. Morris.
A fost un om bun. A fost implicat într-un accident!
Injust?
A făcut o greșeală de judecată. A fost un om bun!
Nu era nevoie să se sinucidă.
A crezut că nu a avea de ales.
Un om precum prietenul dvs, domnule locotenent, mereu are de ales.
Și alegerea lui de a minți l-a pus în dificultate cu legea.
Crima din Orient Expres
Bazat pe un roman de Agatha Cristie
Domnule Rachett!
Au sosit detaliile cu privire la proprietățile din Italia, domnule.
Ne vedem jos.
Prea bine, domnule.
"Aproape am ajuns. Nu te grăbi."
- La ce oră ajunge trenul? - Pe aici!
Cât e ceasul, John? Nu trebuie să-l pierdem.
E ora 9. Nu te îngrijora!
Nu, te rog. Doar după ce se termină totul.
John?
- Ce se întâmplă? - Ce se întâmplă?
Lăsați femeia asta în pace!
Ce se petrece aici?
Este însărcinată cu copilul altui bărbat. Soțul caută dreptate.
Ce îi vor face?!
Haide! Haide, Mary!
- Nu! - Mary.
Opriți-i! Ce îi vor face?
- Nu! - Mary! Mary!
Mary, te rog, lasă-i în pace.
- Nu!
- Bine ați venit la "Tokatlian," dle. - Mulțumesc.
Puteți să-mi spuneți dacă am primit vreun mesaj?
- Aveți, domnule. - Mulțumesc.
"HERCULE POIROT - HOTELUL TOKATLIAN PROGRES ÎN CAZUL EUSTACHE CÂND VĂ ÎNTOARCEȚI SCOTLAND YARD - LONDRA"
Îmi pare atât de rău, dar trebuie să-mi anulez rezervarea.
Sunt chemat de urgență la Londra. - Desigur.
Și, dacă ați fi bun, să-mi rezervați un bilet pentru astă seară, pentru Orient Expres.
- Desigur, domnule. - Mulțumesc.
Las-o acolo! Las-o acolo!
Băiete, dacă aș fi avut nevoie de ajutor l-aș fi cerut.
Hercule Poirot?
Hercule Poirot, dumneata ești!
Ce căutați în Istanbul?
Domnule... Călătoresc dinspre Palestina către Londra.
Și vei călători înapoi cu Orient Expres?
- Da, în noaptea aceasta. - La fel și eu!
Eu sunt directorul de traseu, vedeți?
Dar... Îmi cer scuze. Desigur, sunteți domnule Bouc!
- Iertați-mă, acum îmi amintesc, - Desigur că da. Eu...
Scuzați-mă, dle.
În seara aceasta, vagonul Calais al Orient Expres e deja ocupat. - Glumiți.
- Nu, dar voi pleca mâine... - Nu, nu, nu!
Va fi o cușetă pentru dumneata, Poirot. Avem rezervat. Mereu există loc.
E sarcina mea și veți fi în regulă.
E cu mine! E cu mine!
Bună seara! - Domnule.
Nr 8. Miss Schmidt. Vă rog... - Mulțumesc.
Iar dumneavoastră aveți numărul 14. Prințesă Dragomiroff...
- Mulțumesc, Michel. - Cu mare plăcere.
Hei, Michel!
- Bună seara, domnule Bouc. - Este o plăcere să te revăd!
Doamnelor! Am auzit că toate locurile sunt ocupate astă-seară.
Da, este incredibil. Trenul e complet rezervat.
Lumea întreagă a decis să călătorească în seara asta!
Domnul îmi este prieten și îl poți muta la numărul 16.
Dar clasa I este total ocupată, chiar și rezervele.
Sunteți bineînțeles numărul 1, dar...
- Mă tem că... - Îmi cer scuze. Bună seara.!
- Mulțumesc doamnă. Numărul 11, dră Debenham. - Mulțumesc.
Vă rog. Sunt Xavier Bouc, directorul de traseu.
Este Hercule Poirot, știți. Este faimos.
- Renumitul Hercule Poirot? - Da!
Iar compania nu îi permite să călătorească cu bagaje.
Vă pot ajuta cu ceva, doamnă?
Numărul 11?
Este în spate.
Mi se pare sau e criminal de cald aici?
Cred că doar vi se pare dvs, doamnă.
Vă deranjează dacă îl ținem închis?
L-a văzut cineva pe cel ce încearcă să urce în tren?
Mâine la Belgrad, va fi adăugat un vagon în plus ce vine de la Atena,
și care va fi probabil pe jumătate gol. Nu-i așa, Michel?
E corect.
Mâine pot muta compartimentul. Problema este pentru seara asta!
Nu există locuri libere la clasa a 2-a?
Voi călători mâine. Nu este nicio problemă.
- Nu am întârziat, nu-i așa? - Nu, doamnă.
Legătura mea anterioară a fost întârziată
din cauza ninsorii de pe Taurus Expres. În Est e din ce în ce mai multă zăpadă domnule.
- Dră Ohlsson, aveți numărul 10. - Vă mulțumesc.
Îl sărut mereu pe Sfântul Christopher.
- Îl sărut și pentru dvs, domnule. - Acest domn Harris nu a sosit.
- Numărul 7? Nu încă. - Este un prieten de-al meu.
E prea târziu, doamnă. Bariera v-a fi închisă.
Cine sunteți dumneavoastră să confiscați cușeta domnului Harris?
Sunt sigură că va sosi în scurt timp. Întârzie puțin.
Da, doamnă. Eu sunt directorul "Companiei de Vagoane de Dormit".
Dar a plătit companiei dvs biletul, domnule. Ar trebui să fie respectat.
Absolut, și va putea să călătorească fără extra costuri.
- Pardon, doamnă. - Scuze, doamnă Hubbard.
Este scandalos, asta este!
Nu, nu. Ar fi fost scandalos dacă prietenul dvs ar fi fost aici și nu aș fi lăsat să urce.
În America, ar fi considerat ca scandal.
Medicamentul dvs pentru stomac, dle Rachett.
Da!
- Domnule MacQueen. - Ce se petrece?
Dânsul este domnul Poirot. În noaptea asta va sta aici,
iar mâine se va muta în propriul compartiment. - Nu...
Așa trebuie și o să se întâmple.
Domnule!
Valiza dumneavoastră e prea mare. - Nu, nu, nu...
O s-o pun deci pe jos.
D-le MacQueen, poate Poirot să vă aranjeze
produsele de toaletă pentru a face loc pentru ale mele?
- Dacă trebuie. - Mulțumesc.
- Antonio Foscarelli. - Masterman.
Primiți patul de sus. Sper că nu vă deranjează.
- Domnul Rachett vă cere asistența. Te rog... - Mă duc acum.
Mulțumesc.
Pardon, domnule!
Mă scuzați!
Te-am chemat de acum 10 minute!
Și am spus că o să vin, dle.
Cum te cheamă?
- De ce mă întrebați? - E o călătorie lungă de 3 zile până la Calais.
Brațul e în regulă?
E din cauza muncii? Numele meu e Rachett.
Domnule Rachett.
- Vă simțiți bine, domnișoară? - Da.
Da, sunt bine. Mulțumesc.
- Hercule Poirot. - Mary Debenham.
Am, ... am predat în Persia. Acum mă îndrept spre casă.
V-am văzut azi după-amiază pe străzile din Istanbul.
- Ați văzut ce s-a întâmplat? - Da!
Sunteți încă tulburată de ce s-a întâmplat?
Bineînțeles că sunt! Sunt tulburată și pentru că nu am putut face nimic să ajut.
Dvs nu sunteți?
Ba da, desigur, dar...
Să fii martor la realizarea justiției este deseori tulburător.
- Justiție? - E asemănător pedepsei cu spânzurarea din Anglia, nu?
Dar în altă cultură, cel mai bine e să nu intervii...
Dar acea femeie comisese adulter. Nu a ucis pe nimeni!
Nu, dar a încălcat regulile și știa care sunt urmările.
Cu ce anume vă ocupați, dle? Dacă nu vă deranjează că întreb.
Vă rog!
Și mie mi s-a părut tulburătoare. Nu este plăcut...
- Sunt detectiv, dră Ohlsson. - În Poliție?
Nu, privat... detectiv privat... Hercule Poirot?
Foarte bine. Foarte bine.
Hercule... Poirot.
- Ce pot face pentru dvs, dle? - Închide ușa!
Vreau să știu cine sunt cei din vagonul ăsta.
Tot ce știi despre ei. Unde se îndreaptă, de unde sunt...
- Îmi pare rău, dle, dar regulamentul companiei... - Taci!
Ce știi despre ei, băiete?
Da domnule, bineînțeles. Doamnă, restul dvs.
Nu, nu, nu. Ce-i asta? Ce-i o drahmă?
În afară de o metodă de a-ți drege vocea. Fiica mea, care...
Poirot! Poirot! Nu, nu, nu, nu, nu!
Vino aici, prietene! Te rog!
Asta e masa directorului, știi?
Dacă treci în altă țară, nu vei mai putea să-i cheltuiești.
Vă rog. Dânsul e un domn grec numit Constantine.
- Ce ați zis că sunteți? - Sunt doctor. Obstetrician.
- Așa e. - Am fost în Ankara. Mă întorc în America.
Hercule Poirot.
Domnule Poirot, cum ați dori ouăle?
Două, fierte, și exact de aceleași dimensiuni, vă rog.
Jucăm un joc, Poirot. Și o să îți placă.
Unde altundeva decât în trenul meu - trenul meu transcontinental-
poți găsi...
diplomați unguri - contele și contesa Andrenyi -,
oameni de afaceri americani bogați,
Nu te uita, e nepoliticos!
,o prințesă rusă - fiind îngrijită la tot pasul de servitoarea sa -,
...vă rog - care se face cu pătrunjel
și nu se gătește mai mult de 30 de secunde. - Vă mulțumesc.
- burlaci italieni, - Domnule Poirot!
misionare tinere din Scandinavia,
- Mulțumesc. - Belgieni.
Uh-m... englezi,
oameni de toate națiile, din toate clasele sociale,
oameni de tot felul care mănâncă și beau, sub un singur acoperiș?
O,... Poirot ar sugera... America.
Absolut! "Marele Creuzet."
I-au trebuit lui Constantine patru încercări
Și chiar și așa, a trebuit să-i dau eu răspunsul.
Nu-i adevărat, domnule.
Michel! Michel! Șampanie!
Și el trăiește acolo!
Șampanie pentru toată lumea, cu complimentele "Companiei De Vagoane De Dormit".
Doamnelor și domnilor, vă rog! Să călătoriți în siguranță și în sănătatea voastră!
Credeți în Dumnezeu, domnule Poirot?
Eu nu credeam, dar acum cred.
Cred că e ca o armă în plus, ca o extra protecție.
Cred că toți avem nevoie de extra protecție, câteodată. Nu-i așa?
O să prestați un serviciu pentru mine.
De ce aveți nevoie de protecție în acest tren?
Pentru că există oameni care știu unde sunt și ce fac.
Și ce anume faceți?
Penitență.
Vreau să înapoiez ceva înainte să fiu iertat.
Dar aș putea fiu ucis înainte.
- De către cine? - Sunt un om bogat, dle Poirot. Am dușmani.
Dar trebuie să ajung la Calais.
Veți începe de acum.
Nu.
Nu joc poker cu dvs, domnule.
Nu.
Uită-te la mine! Uită-te la mine! Shhh...
S-a terminat. S-a terminat.
Doamne Sfinte!
Suntem în Belgrad, domnule? Da. Și este de asemenea foarte frig!
Cred că o să mă întorc înapoi în tren.
- Credeam că vreți să vă deșteptați. - Nu. - Ne vedem mai târziu.
Vom găsi un hotel aici. Coboară!
- Vreau să rămân. - Scumpo!
L-am văzut pe conductor mutându-vă valiza.
Da, deoarece începând din seara asta voi avea propriul meu compartiment.
- Domnule Poirot! - Da.
Compartimentul Nr.1 e pregătit pentru dvs, domnule.
Mulțumesc, Michel. Mulțumesc.
Ah.
Ai lăsat tu asta pe patul meu?
- Ai lăsat tu asta pe patul meu?
- Nu, domnule. Ce este?
Nu contează ce e.
Ai lăsat cumva compartimentul deschis și nesupravegheat
în vreun moment, astăzi?
Nu, domnule.
"Nu, domnule."
Nici unul din voi nu vrea să accepte vina pentru asta.
Nici unul din voi n-a fost conștient că cineva a pătruns azi în cabina mea.
Deci ce-o să vă plătesc?
Ieșiți!
MacQueen!
Ieși!
Acela era încă un mesaj de amenințare? Desigur.
E vreo problemă?
Nu.
Domnule MacQueen, ... Doriți ceva de băut?
Da, mi-ar prinde bine o băutură.
Doamne,
îți mulțumesc Doamne, că m-ai creat... că m-ai făcut catolic.
Pentru tot răul pe care l-am făcut astăzi
iar dacă am făcut vreun bine, fii bun și acceptă-l.
Veghează asupra mea în timp ce mă odihnesc.
Și apără-mă de pericole.
Amin.
A-a-a-a-a-a-a-a-a-a!
Domnule Rachett?
Domnule Rachett, e totul în regulă?
Nu e nimic. M-am înșelat.
Bărbatul a fost în compartimentul meu.
- Stătea aici. Se uita la mine în timp ce eram culcată în pat.
Stătea deasupra mea... precum îngerul morții.
- Doamnă Hubbard... - Nu-mi mă lua cu "Doamnă Hubbard", francezule!
Doamnă Hubbard, vă asigur că nu a fost nimeni în compartimentul dvs.
De unde știi asta? Ai fost tu aici?
Da, doamnă Hubbard, noapte bună.
- Michel! - Domnule!
Încă o sticlă de apă minerală, te rog.
Desigur.
Și Michel, e totul în regulă?
E...E vorba de doamna Hubbard. Are imaginația bogată.
Crede că niște bărbați o urmăresc.
Bărbați orbi, dacă e să mă întrebați.
Și, Michel, trenul... Nu se mișcă.
Nu. Suntem înzăpeziți.
Odată, am rămas înzăpeziți timp de nouă zile, dar să sperăm că nu și de data asta.
Da.
Știi cumva unde ne aflăm?
"Tu! Știi cumva unde ne aflăm?"
Domnule Poirot, sunteți înăuntru?
Un minut, vă rog!
Domnule Poirot, vă rog!
Un minut, vă rog.
Vă rog, domnule. Am spus un minut!
Trebuie să veniți acum!
M-am gândit că vom avea nevoie de un doctor...
I-am adus un tonicul, domnule la ora obișnuită
dar nu a răspuns și am devenit îngrijorat.
A fost atins vreun obiect?
Nu.
- Michel, a fost atins vreun obiect? - Nu, domnule.
Doctore!
Poirot, suntem în Iugoslavia. Nu e un loc bun în care să ai probleme.
Este reversul Europei, este Vestul Sălbatic.
Și am un vagon plin cu oameni civilizați, inteligenți care au cheltuit bani
Și care nu vor dori să fie întârziați aici de către o poliție brutală.
Și îi vor întârzia. La nesfârșit.
A fost înjunghiat de cel puțin 15 ori, într-o frenezie.
E un dezastru!
De cât timp este mort?
Probabil de 7-8 ore, de la ora 12, 1.
Dacă ușa era încuiată, atunci așa trebuie să fi plecat ucigașul.
Poirot, în numele "Companiei De Vagoane De Dormit" te rog, clarifică lucrurile pentru mine.
Nu, lucrurile ar trebui lăsate pe mâna autorităților.
Nu! Nu, nu, nu, nu, nu.
Poliția de aici - nu o să fie de clasa ta.
Când ajungem în Bord, lasă-l pe detectivul faimos în toată lumea - geniul - să spună poliției ce s-a întâmplat
Iar întârzierea va fi minimă.
Fiindcă nimeni nu va mai dori să călătorească cu trenul meu când vor auzi că pot fi uciși în patul lor.
Mă privește direct.
Sunt toți pasagerii prezenți în dimineața asta?
Vă mulțumesc.
Vă mulțumesc cu adevărat.
Michel, și-au luat toți pasagerii micul dejun?
Nu încă, domnule.
Nu încă.
Poirot are dreptate spunând că vagonul Calais este securizat noaptea?
O, da, domnule. Absolut! Absolut!
Nu e cu putință ca cineva să fi ajuns în vagon din altă parte a trenului.
Bun. Țineți-l încuiat. Nimeni să nu intre sau să iasă.
La ce oră am fost opriți din cauza înzăpezirii?
La ora 2.
Deoarece criminalul nu a ieșit pe fereastră, așa cum spera să sugereze.
De unde știți?
Pentru că nu sunt urme pe zăpadă.
Așadar, criminalul trebuie să fie încă printre noi, domnilor.
În tren.
În momentul ăsta.
Prințesă Dragomiroff?
Toți pasagerii sunt chemați în vagonul salon, vă rog.
Imediat.
Domnule Bouc, vreau să fac o reclamație.
O să vă ofer ajutor în vagonul salon, nu aici, doamnă.
Nu vreau ajutor, vreau să dau cuiva un șut în fund.
Cât timp o să fim blocați aici?
Până sosește plugul de zăpadă, ne scoate de aici și... și nu am idee când o să se întâmple.
Numai Dumnezeu știe răspunsul.
Mi-aș dori să nu mai țină răspunsul doar pentru El.
0:40. Așa cum credeam.
Ați spune că sunt 15 răni prin înjunghiere, dle doctor Constantine?
Da.
Dar Poirot a numărat doar 12,
doar dacă nu mai are altele pe spate.
Nu, nu.
Așadar, criminalul trebuie să se fi strecurat, nu-i așa și l-a înjunghiat de mai multe ori, cu toată puterea.
Nu sunteți medic legist, nu-i așa? Nu.
Ce anume sunteți? Sunteți...
Obstetrician.
Bun.
Vedeți, unele din acestea sunt mici zgârieturi făcute cu forță puțină?
Dar aici și aici făcute cu putere.
Acestea sunt cele care i-au cauzat moartea, doctore.
Prințesă Dragomiroff! Vă rog!
Doamna mea nu e încă îmbrăcată, dle.
Îmi cer iertare, dar trebuie să veniți acum în vagonul salon, prințesă.
Care e problema, domnule?
Vă aștept afară.
O!
Dacă stau aici, ca ucigașul, am găsit că unele răni
au unghiuri care sunt potrivite pentru mâna mea dreaptă.
Dar altele, vedeți... Imposibil.
Necesită mâna mea stângă.
Avem o stângă, avem o dreaptă
avem una slabă și una puternică.
Atunci Rachett încearcă să ne spună că a fost ucis de două persoane?
"Știa că este vulnerabil."
"Știa că trebuie să se păzească..."
Iată!
Vă rog. Vă rog luați loc!
Ei bine, doamnelor și domnilor,
trebuie să vă spun că
noaptea trecută unul dintre pasagerii ca și voi - domnul Rachett - a fost...
A fost ucis.
- Ucis?! - Da.
Domnul detectiv, Hercule Poirot, crede că ucigașul
se află încă în tren cu noi.
Așa că am sigilat vagonul Calais și vă cerem să nu încercați să plecați.
Desigur că domnul Poirot va dori să vă intervieveze pe fiecare.
Cum a fost ucis?
Cu un cuțit.
Asta ce o fi?
A?
Litera "H."
Ei bine, Poirot poate se gândește la asta:
În cenușă, vedeți? Chibriturile.
Aici este chibritul lui Rachett, dar aici este un chibrit din lemn
și o bucată de hârtie arsă.
Și?
Și poate că Poirot are dreptate când sugerează
că chibritul din lemn a fost aprins de altcineva.
Iar bucata de hârtie a fost arsă pentru că, într-un fel, era incriminatorie.
A...Doamnelor și domnilor.
Domnul Poirot roagă pe una dintre doamne să-i împrumute o cutie pentru pălării.
Mulțumesc.
Bunicul nostru avea una din astea pentru mustața lui ceruită.
Dacă această bucată de hârtie arsă
este cu adevărat incriminatorie,
atunci voi încerca să refac ce era scris pe ea.
"AISY ARMS."
Ce înseamnă ? A...AISY...
"AISY ARMS."
Mulțumesc.
Ce scrie nu are sens. Nu-i așa, Poirot?
Nu înseamnă nimic!
Încă nu știu.
Poirot!
Poftiți pașapoartele pasagerilor pe care le-ați cerut, domnule.
Mulțumesc, Michel.
O... Michel, rămâi te rog să-mi vorbești despre noaptea trecută.
Nu te teme. Ia loc!
Poirot, Michel nu este implicat.
De când soția lui a murit, e "însurat" cu compania.
E cel bun muncitor al nostru.
Michel, soția ta. Cum a murit?
De durere. Fiica mea a murit, iar soția a urmat-o.
Când s-a întâmpla asta, Michel?
Păi, nu azi noapte, nu-i așa?
Lasă-l în pace pe bietul om!
S-a întâmplat în urmă cu câțiva ani.
Spune-ne despre noaptea trecută, Michel.
Ne-am oprit la Vinkovci cu o mică întârziere
la 23:45.
Ai coborât din tren?
Da, pentru o scrută discuție. Dar era atât de frig. Nu am mai stat.
A mai coborât cineva din vagonul Calais?
Da, dl. MacQueen și colonelul Arbuthnott.
Dar nici ei nu au stat mult.
Iar apoi au discutat despre politică în compartimentul colonelului
până la ora... 2 dimineața.
Iar apoi... domnul Rachett a urlat
în jurul orei 00:30...
"Nu e nimic. M-am înșelat."
Am crezut că a avut un coșmar.
Iar apoi, la 2:15, doamna Hubbard.
"Stătea deasupra mea... precum îngerul morții."
Vă aduceți aminte, domnule.
Da, desigur.
Michel, ai văzut mai târziu o femeie într-un chimono roșu?
Da.
Pe la 2:00, 02:30. Nu am văzut cine era deoarece se îndepărta de mine.
Și din ce compartiment a ieșit?
Nu am văzut.
Nu e posibil să se fi întors de la toaletă?
Nu.
Mulțumesc.
Mulțumesc, Michel.
Și, data viitoare când vei mai cere să fii transferat la vagonul Calais,
sunt sigur că nu o să mai fie așa de dramatic.
Ai cerut să fii transferat înainte de această călătorie?
Un fost coleg de-al meu trăiește în Calais. Era stabilit să-l vizitez.
Da, Michel lucrează de-obicei în vagonul Paris.
- Bine. - Domnule.
V-a plăcut de angajatorul dumneavoastră?
Nu găsesc necesar să-ți placă angajatorul tău.
O...dar eu găsesc. Știați că a vrut să-mi ofere o slujbă?
Și nu mi-a plăcut de el.
Era după părerea dvs, un gentleman?
Deloc. Dar avea bani.
Îmbrăca un șobolan de canal în costum și tot șobolan de canal rămâne.
Doar că e în costum.
Noaptea trecută ați împărțit compartimentul cu domnul Foscarelli și...
ați stat acolo toată noaptea?
- Am citit până la ora 4 dimineața. - Fiindcă era o carte bună?
Din cauza unei dureri de măsea.
Deci, știți sigur că domnul Foscarelli, nici el nu a părăsit compartimentul noaptea trecută.
Nu,...a sforăit.
Vă spune ceva acest fragment?
E o companie de armament? E un dealer de arme?
Nu știu numele acelei firme.
L-am cunoscut pe domnul Rachett când aveam grad superior; în...
Irak - așa cum îi spunem acum -
Avea nevoie de un asistent personal care să fie bun cu limbile străine, ceea ce sunt
și plătea bine.
Și nu știa limbile?
Nici măcar un cuvânt. Știa puțină păsărească de italiană.
Pe care și păsările italiene ar găsit-o dificil de înțeles.
Unde locuia în America?
Nu vorbea niciodată despre asta.
Se gândea să cumpere în Napoli, dar nu cred că i s-ar fi permis să meargă acolo.
Permis?
Nu am amăgesc crezând că domnul Rachett nu fugea de ceva,
și de ceva întunecat din America,
și că nu încerca să-și cumpere locul înapoi în societate.
Nu știa că am păstrat astea. ["Dă-ne banii făcuți cu sânge"]
Sau că știam că urma să mergem în Calais pentru a da înapoi banii. ["Știm unde ești"]
Cui? ["Căsuța 17. Stația Calais 17 Ianuarie"]
Lumii interlope. Mafiei?
Dar l-au "aranjat", nu-i așa?
L-au scos la lumină în tren cu banii și i-au plătit datoriile noaptea.
Ce sumă era în servietă?
Peste 200.000 de dolari.
Am continuat să lucrez pentru el fiindcă aveam nevoie de bani să mă întorc acasă.
Numele "Rachett" este un alias.
Urmați-mă, vă rog. 200.000 de dolari? Mi-a spus că sunt pentru penitență.
Ceva întunecat în America, de unde e ostracizat
200.000 de dolari, bani făcuți cu sânge, pentru care trebuia să se pocăiască.
Nu vă temeți.
Acesta nu este Samuel Rachett, ci Lanfranco Cassetti.
care pentru 200.000 de dolari
a răpit-o, atât de notoriu, din casa părinților ei din Long Island, New York,
pe tânăra fată,
Daisy... Armstrong.
Acest diavol a venit pentru ea.
Cineva din casă a încercat să-l oprească
dar a fost rănit foarte grav.
Prinții ei au plătit răscumpărarea,
dar tânăra Daisy Armstrong
nu s-a mai întors acasă.
A murit singură, speriată,
omorâtă de Cassetti
La mai puțin de o oră de când a răpit-o.
Și după această descoperire groaznică
Sonia Armstrong
a intrat în travaliu prematur cu cel de-al doilea copil pe care-l purta, și...
Ei bine, acest copil nu a supraviețuit.
Și nici ea.
Colonelul Armstrong, având acum inima frântă pentru totdeauna
nu a mai rezistat până a doua zi.
Așadar, patru morți cauzate de Cassetti
Ba nu,... nu, pardon, cinci. Deoarece, servitoarea care era franțuzoaică, cred,
și despre care poliția era convinsă că știa despre această crimă,
dar care era nevinovată, și-a luat și ea viața, în celula de la poliție.
Cassetti a fost arestat,
dar familia lui mafiotă din Chicago îi avea pe procurori și pe judecători în buzunar
și unele probe au fost rătăcite.
Și Cassetti a scăpat
liber.
Scuzați-mă, dar nu o să mă...
intervieveze nimeni cu privire la evenimentele din noaptea trecută?
S-a întâmplat să-l văd pe ucigaș.
Poftim?
Doamnelor și domnilor, vă rog.
În primul rând vreau să-mi cer scuze pentru iluminat,
dar ne ocupăm de acest lucru chiar acum. Între timp...
Un neglijeu stacojiu e cheia rezolvării crimei.
Neglijeu?
Deci... deci voi avea nevoie de toate cheile dumneavoastră de la bagaje ,vă rog.
Poirot tocmai l-a identificat pe Samuel Rachett ca fiind Lanfranco Cassetti.
Cassetti?
Da.
Da, așa este... Criminalul notoriul.
Și nu știu ce să fac.
Ce vreți să spuneți, dle MacQueen?
Tatăl meu a fost procurorul general în cazul Cassetti.
El a fost procurorul.
Acum există o legătură între numele meu - MacQueen - și crimă.
E doar o chestiune de timp până când Poirot își va aminti acest lucru din ziare.
Are cunoștințe enciclopedice despre crima lui Cassetti.
Așadar, îl cunoșteai pe Cassetti?
Dar nu l-ați recunoscut când ați lucrat pentru el. Nu-i așa?
Și detectivul va crede așa ceva?
Da, dacă este adevărul.
Nu-i așa, domnule Bouc?
O, da, da. Complet adevărat.
Pentru Poirot contează doar adevărul.
Stăteam culcată acolo... Culcați-vă cum eram eu, dle doctor!
- Ăă... - Culcați-vă!
Exact. Acum deschideți ochii.
Stătea aici, o figură întunecată, la ora 02:15 dimineața.
I-ați putut vedea fața?
Nu am putut.
Atunci de unde știți că era bărbat?
Dacă ați fi trăit viața mea inspectore,
ai ști când un bărbat este în dormitorul tău.
Știi la ce mă refer, doctore?
Da, știu.
Ce s-a întâmplat apoi?
Am închis ochii și l-am chemat pe conductor.
Și vizitatorul dvs, unde s-a dus?
S-a dus pe acolo, înapoi de unde a venit.
Doamnă, de ce nu ați încuiat ușa dintre compartimentele voastre?
O încuiasem.
Doamnă Hubbard, cât timp a-ți trăit în America
ați cunoscut familia tinerei Daisy Armstrong?
Desigur, am auzit de tragedia lor.
Dar eu erau din înalta societate, iar eu nu sunt.
Dar pe omul acesta, care a ucis-o pe Daisy Armstrong.
Ei bine, dacă aș fi știut asta,
atunci ca orice mamă din America i-aș fi scos inima afară mizerabilului.
Scuzați-mi franceza.
E într-adevăr un cuvânt franțuzesc.
Ce-i asta?
E un nasture.
De la uniforma unui conductor.
Ce caută aici?
Dacă lui Michel nu-i lipsește nici un nasture, atunci trebuie să fie...
Cu siguranță ieri nu era aici.
Atunci în mod cert trebuie să fie al asasinului.
Poate că... a ieșit afară la Vinkovci.
Da,...da... deghizat drept conductor, apoi
Apoi, în compartimentul doamnei Hubbard cu o cheie de acces furată
și a plecat îmbrăcat în chimono.
Și a dedus toate astea de la un simplu nasture.
Cassetti știm că era în viață la 00:30
pentru că i-a răspuns cu voce tare lui Michel: "Nu e nimic."
Nu, nu. Nu,... Domnul Cassetti nu știa franceza.
Din cauza asta domnul MacQueen lucra pentru el.
Genial! Genial, domnule. Atunci, aceea trebuie să fi fost vocea asasinului.
Ceea ce se potrivește cu ceasul și momentul morții.
Nu, dar au fost cel puțin 2 ucigași.
Ei bine... ar fi putut înjunghiat ca un nebun.
Stânga,... dreapta...toate îmi vin clare acum în minte.
Sunt foarte încântat pentru dvs, dle.
E vorba despre Mafia. Mafia, cu siguranță.
Cuțitul, este modelul de operare italian.
Vroiau bani și mai era vorba despre o răzbunare pentru niște bani.
- Are sens. - Bineînțeles că are.
Să-ți pun o întrebare.
Cine din pasagerii acestui tren e de origine italiană?
Cine a fost în America? Ei?
Domnul Foscarelli.
Așadar, împărțiți cu doamna Debenham paturile 10 și 11?
Da.
Englezoaica aceea... nu se roagă.
Eu m-am rugat. Ea are nevoie să se roage.
A părăsit vreuna din dvs compartimentul noaptea trecută?
Nu.
Ați fost în America, nu?
A...da.
America. Așa este.
Pentru a munci?
Pentru a vorbi. În numele lui Iisus.
Pentru a strânge fonduri pentru misiunea din India.
Desigur.
Pentru a-i ajuta pe copii.
Poirot, banii fie au fost cheltuiți
ceea ce pot să te asigur că nu s-a întâmplat, ori nu sunt în...
Vă rog, domnișoară... Sunteți catolică?
O, nu! M-am rugat pentru catolici pentru că au înțeles lucrurile în mod greșit nu-i așa?
Dră Ohlsson...
În ce sens?
La catolici penitența și iertarea sunt greșite.
Nu-i așa, domnule Poirot?
Pentru că pe unele lucruri Dumnezeu nu le va ierta niciodată?
Da.
Ca atunci când Îi încalci legea?
Da.
Violența față de copii.
Acest om care este mort...
Poate că Dumnezeu a venit aseară în acest tren
și a refuzat să ierte.
Sunteți religioasă de mult timp?
L-am văzut pe Iisus...
care acum mă protejează, la fel cum eu îi protejez pe copii.
De cinci ani,
De cinci ani sunt astfel.
Și sunt sigur că a savurat fiecare moment.
Ei bine, Poirot... nici urmă de bani sau de vreun neglijeu de satin.
- Chimonou. - Doar dacă prințesa Dragomiroff nu poartă neglijeu.
- Ceea ce e puțin probabil, nu crezi doctore? - Așa e.
Chimonou.
Ați văzut ce îmbrăcăminte purta azi?
E enormă.
Trece pe coridor creând valuri cu îmbrăcămintea precum vasul de luptă "Bismarck".
Oricum,... știu cine a comis crima.
Acest proces "Cassetti" ar fi făcut ca presa,
FBI-ul, să se îndrepte cu tărie împotriva Mafiei,
să le dăuneze intereselor, ceea ce ei urăsc.
Așa că au plasat pe om de-al lor în tren
i-au dat un cuțit și...
și s-au răzbunat.
Domnul Foscarelli!
Ce păcat atunci că valetul englez a avut o durere de măsea și știe
că domnul Foscarelli nu a părăsit compartimentul său toată noaptea.
În noaptea crimei, domnule, servitoarea mea mi-a citit până la ora 23:00.
Și ați dormit până dimineață?
Nu, la ora 00:40 l-am sunat pe conductor
să comand prânzul, de care Schmidt nu s-a ocupat
și am cerut un mesaj.
A, da!
Am lăsat-o să doarmă la ora 02:30,
i-am făcut doamnei un masaj și am mai citit din Goethe.
Apoi nu ați mai auzit nimic în vagon?
Așa este.
Prințesă Dragomiroff, ați cunoscut familia lui Daisy Armstrong?
- Da. - Doamnă...
Hildegard, te rog... pleacă!
Am stat de mai multe ori la casa familiei Armstrong din Long Island
fiindcă am avut privilegiul să fiu nașa mamei lui Daisy, Sonia
Sonia era fiica marii actrițe tragice, Linda Arden,
a cărei admiratoare am fost timp de multe decenii.
Dacă îmi amintesc bine,
Linda Arden era un nume de scenă preluat de la Shakespeare.
Deci care era numele ei adevărat?
Numele ei era Waterstone.
A, da, acum îmi amintesc.
Linda Arden a avut două fiice:
Sonia Armstrong, da, și de-asemenea o fiică mai tânără.
Da, aveți dreptate.
Știți ce s-a întâmplat cu această fiică mai tânără?
S-a măritat cu cineva,...undeva.
Nu știu ce s-a întâmplat cu ea.
Știți că cel care a fost ucis era Lanfranco Cassetti?
Domnule, dacă l-aș fi recunoscut pe acel bărbat,
știți ce mi-ar fi plăcut să-i fac?
Mi-ar fi plăcut să-mi chem servitorii
să-l biciuie până moare și apoi să-l arunce în grămada de gunoi.
Așa i se făcea unui asemenea om când eram tânără, dle.
Să nu vă înșelați domnule, l-aș fi înjunghiat în timp ce dormea
și aș fi fost mândră mărturisind.
Domnule!
Poirot, Poirot! Crezi că ea a făcut-o?
Nu, acea femeie este prea fragilă.
- N-ar fi avut puterea să înjunghie... - Domnule!
Domnule Foscarelli.
Am auzit că Mafia este responsabilă.
Da, da, este adevărat.
Vorbeam cu domnul.
Domnule, nu toți italienii americani sunt mafioți.
Majoritatea din noi scuipă pe ei.
Lucrez în comerțul cu mașini. Sunt un vânzător bun,
dar e greu ca lumea să aibă încredere în tine când ești italian.
Cei precum Cassetti îi fac pe oameni să ne urască.
Domnule, dacă acești gangsteri sunt implicați,
nu vă puneți cu ei, mă înțelegeți?
Pentru că sunt nemiloși cu oricine, oricine le iese în cale
și dvs nu faceți excepție, înțelegeți?
Hei, hei! E o cumva o amenințare?
Este un sfat. Domnule.
Mulțumesc.
Intrați! ["Cum îți permiți să-l ameninți pe domnul Poirot?"]
Apa.
Nu curge apa.
N-am amenințat pe nimeni.
Ce se întâmplă?
Dră Schmidt, asta îi aparține cumva doamnei dvs?
Nu. Pe ea o cheamă Natalia.
["Aha"]
E stilul ei dar nu și inițiala.
Mulțumesc. Și spuneți-mi, vă rog.
Și dvs erați cumva de asemenea un vizitator frecvent
al casei Armstrong din Long Island?
Da... Nu.
Știam casa din Long Island, dar am lucrat pe o proprietate alăturată pentru altă familie.
Așa am cunoscut-o pe doamna.
Și sunteți o bucătăreasă bună, nu?
Da, toate doamnele mi-au spus asta.
Bun.
Nu, sunt îngrijitoare.
Iertați-mă, dar... păreți a fi mai bună expertă în bucătărie.
care se face cu pătrunjel și nu se gătește mai mult de 30 de secunde.
Nu, sunt îngrijitoare.
Motivul, motivul pentru care sunt atât de neliniștită, domnule,
și pentru care fac confuzii este că l-am văzut pe criminal.
L-am văzut cu ochii mei.
După ce am terminat masajul doamnei am ieșit din compartiment
și am trecut pe lângă o doamnă în chimonou
dar avea fața ca de bărbat.
Și eu am văzut-o și de la spate arăta ca o femeie.
Nu! Un bărbat
Da.
Și când l-ați văzut, pentru că nu v-am sesizat atunci când eu l-am văzut?
Ăă... La 02:30.
Și-l puteți descrie?
Era mic. Rotund. Și întunecat.
Și când i-am auzit vocea în timp ce spunea "Pardon",
era vocea unei femei. Slabă, ca a unei femei.
Mulțumesc.
Nu mai e deloc, chiar nimic?
Nimic. Dinamul locomotivei nu merge și va dura până dimineața pentru a reface focul.
Nu avem niciun pic de electricitate.
Și vor fi -10 grade Celsius la noapte.
Și nu pot ajunge cu plugul până dimineață.
Ce faceți?
Cum vor găti mâncarea?
Hei!
Cum ne vom încălzi?
Are toți nasturii.
Și unii au ața veche.
Așa că acest nasture trebuie să fie provenit de la o a doua uniformă, Poirot.
Ei bine, pe cine vreți să chem acum?
Dra Debenham?
Nu, nu, nu, nu... Pe dra Debenham... Nu încă.
Seara trecută, conte Andrenyi, v-am văzut pe dvs și pe soție,
încercând să coborâți la Belgrad.
Soția mea poate suferi de claustrofobie.
Îi este dificil să meargă cu trenul.
Ați avut o criză seara trecută, contesă?
Nu, seara trecută a luat o doză de Trional.
Aveți cuvântul meu de onoare.
Nu v-am pus la îndoială onoarea.
Mi-e teamă Poirot, că niciunul din noi nu îți poate fi de ajutor
în această tragică investigație.
Contesă, ați fost vreodată în America?
Nu, domnule.
Nici când soțul dumneavoastră avusese postul la Washington?
Suntem căsătoriți doar de un an.
Am avut un post la ambasada de la Washington, timp de 2 ani.
Văd că ați fost acolo acum cinci ani.
Da.
Îmi amintesc de cazul Armstrong prezentat în ziare.
dacă la asta... faceți aluzie.
Deci, această pată de grăsimi se datorează unui oficial neglijent, nu?
Vreți să vă scrieți numele așa cum apare în pașaportul dumneavoastră?
De ce trebuie să-și scrie numele?
Vă rog. Așa cum apare în pașaport.
Mulțumesc.
"Elena Wasserstein"
Deci nu dumneavoastră ați pierdut-o.
Nu.
E drăguță, dar nu.
Doctore, care sunt noutățile?
Îngrijitoarea germană a spus că l-a văzut pe criminal.
I-a dat lui Poirot o descriere.
Pe mine de ce nu m-ați interogat până acum, domnule?
Dră Debenham,
de ce dvs și colonelul Arbuthnott pretindeți că nu vă cunoașteți
din moment ce în Istanbul era clar că sunteți apropiați?
"Nu, te rog. Doar după ce se termină totul."
Când ce să se termine, ei?
Ce anume?
Nu am libertatea să vă spun.
O, libertate.
Dră, îmi veți da un răspuns bun.
Sau nu veți fi în libertate când va sosi poliția iugoslavă.
Acum, dați-mi un răspuns!
Ușurel, Poirot!
Nu am libertatea să vă spun.
Domnișoară. Nu vă puneți cu mine!
S-a comis o crimă și v-am văzut
comportându-vă suspicios înainte și după ce s-a săvârșit crima.
Las-o în pace!
- John. - Domnule.
Teddy, stai jos!
Colonele Arbuthnott
poate puteți explica dumneavoastră ce a vrut să spună.
Am cunoscut-o pe dra Debenham în Bagdad.
Era guvernantă în casa unui ofițer de aviație, prieten de-al meu.
Și, v-ați îndrăgostit.
Da.
Ce e cu bărbații ăștia care se îndrăgostesc de subordonate?
Nu vrei să taci?
De ce atâta secret?
În prezent o dau în judecată pentru divorț pe soția mea de 20 de ani, care m-a înșelat.
Conform legii engleze, dacă ea mă vede cu altă femeie,
atunci mă poate da ea în judecată.
Nu-mi vine să cred că vă spun vouă astea.
Dacă se întâmplă asta, îmi voi pierde casa, reputația, comisionul.
"După ce se termină totul" - a spus domnișoara Debenham.
Când acțiunea de divorț se va termina.
Când totul va fi în trecut.
Dle. colonel, în toți ani dvs de serviciu militar,
l-ați cunoscut pe col. Armstrong, tatăl tinerei Daisy Armstrong?
După reputație, da.
Era un om bun.
Crucea Militară...Passchendaele.
Ascultă, Poirot,
din toate datele acest om merita să moară noaptea trecută.
Dar aș fi fost mai fericit dacă era condamnat de către un juriu.
Înțeleg.
"12 oameni de onoare".
În modul civilizat.
Poirot, am mutat cuptorul cu caz din bucătărie în salon,
și am propus să petrecem noaptea acolo.
Bun. Strânge-i pe toți acolo.
Dle Bouc, m-am gândit la teoria doctorului Constantine,
a asasinului care s-a urcat în tren deghizat în conductor.
Da, la Vinkovci.
Și uniforma acestui conductor trebuie să fi fost abandonată pe undeva.
Poirot crede că știe unde.
Trebuie să fie printre lucrurile persoanei celei mai puțin probabile să fie criminalul.
Martorul care spune că a văzut asasinul.
Dra. Schmidt.
Aveți nasturele pe care l-a pierdut?
Da. Vă rog.
Bun. Vă rog să stați de pază.
Domnule, am găsit asta în geanta mea de baie.
Cu siguranță un astfel de cuțitul a fi putut face rănile.
Da.
Trebuie să-l fi ascuns în geanta mea de baie
când a trecut prin compartimentul meu.
Probabil așa s-a întâmplat.
Cred că este mai bine să-mi păstrez concluziile pentru poliția din Brod.
Dar, când dorm, îi văd fața.
Nu pot să mi-o scot din minte!
Mary, te rog!
Este în regulă.
Vede fața bărbatului pe care l-a văzut noaptea trecută. Criminalul.
Plină de ură, ca și cum ar vrea să vă omoare?
Îi văd fața!
Purta în continuare chimonoul lui roșu?
O, această crimă ar fi fost perfectă, nu?
Dacă nu ar fi fost înzăpezirea.
Nu-i așa, domnișoară Schmidt?
Cred că sunt două soluții pentru această crimă.
În prima, asasinul Mafiei se urcă în tren la Vinkovci,
coboară la Brod cu banii, Cassetti e mort.
Dar unu sau doi dinte voi observă conductor diferit de pe coridor,
anunță poliția, dar asasinul ar fi scăpat... dispărut.
Dar, din cauza întârzierii
a fost nevoie de o improvizație.
Și astfel, o a doua soluție se dezvăluie
pentru mine.
Elena Wasserstein.
Mâzgălitura neglijentă de pe "Elena".
Da.
E numele meu cu adevărat.
Ajunge, bine?
Pentru că, poate...
poate că Poirot n-ar trebui să se uite la prenumele vostru.
Ci la numele de familie.
Contesa Wasserstein.
"Waterstone."
Numele de familiei a Soniei Armstrong
și al sorei ei mai mici, Helena.
Soția mea nu înțelege engleza.
Să terminăm cu asta acum.
Da, să-i punem capăt.
Aveați batista cu litera "H".
Ea ar fi indicat către mine.
Și ați fi aflat de legătura mea cu Daisy.
Nepoata voastră.
Scumpa mea nepoată.
Fata asta n-a greșit cu nimic.
Nu știți nimic, domnule. De ea nu vă atingeți.
Să vă spun ceea ce știu?
Ei, domnișoară Debenham? Să vă spun?
Știu, deoarece mi-a spus domnișoara Schmidt.
Numele creștin al prințesei Dragomiroff este...
O cheamă Natalia.
Și, nu-i așa prințesă, că în alfabetul rus
majuscula "N" se scrie precum litera "H" în vest?
Așa că știu că există mai mult de o conexiune cu Daisy Armstrong în acest tren.
Nașa. Mătușa.
Și fiul procurorului,
despre care Poirot își amintește din ziare,
că și-a încheiat cariera în rușine deoarece a aranjat procesul.
Conexiunile lui Cassetti au amenințat că mă omoară pe mine, fiul lui,
dacă nu făcea ce i se ceruse.
Ce ar fi trebuit să facă?
Ar fi trebuit să se asigure
că se făcea dreptate în instanță, domnule.
Această fată nu l-a ucis pe acel om.
Nu într-o frenezie. Nu.
Aceasta este o crimă cu sânge rece, n-a fost așa, domnișoară Debenham?
Una îndelung plănuită.
Dar dvs, dle Bouc, ați fost primul care i-ați sugerat lui Poirot
că numai în America ai putea găsi o asemenea societate adunată la un loc.
Dar poate că și în casa unui om bogat din Long Island.
Pentru că...
Iat-o pe bucătăreasă!
Și e chiar domnișoara Schmidt, nu-i așa, Michel?
Și alături de ea e fiica ta; servitoarea franceză - dra. Françoise;
care a fost suspectată de poliție
de complicitate la moartea lui Daisy Armstrong,
dar care de fapt era nevinovată
și care s-a sinucis.
Dle Foscarelli, dvs ce erați? Șoferul?
Șoferul.
Dar și iubitul domnișoarei Françoise.
Tot ce a făcut a fost să stea de vorbă cu un străin într-un magazin.
I-au scăpat niște detalii cu privire la casă
și ora la care pleacă bonă.
Nu știa că vorbește cu un om precum Cassetti.
Și toate astea se întâmplau în 1933. Acum cinci ani.
De cât timp sunteți cu Iisus, dră. Ohlsson?
De cinci ani sunt astfel.
Poirot crede că dumneavoastră erați acea bonă.
Pe unele crime Dumnezeu nu le iartă.
Iar dvs, dră. Debenham,
guvernantă de profesie,
cu paralizie provocată pe jumătate din corp.
Mă întreb cum ați putut oare să căpătați o asemenea leziune?
La început m-am gândit la dvs. domnule Masterman.
Erați majordomul familiei Armstrong. Dar nu.
Apoi am observat cât de familiar era colonelul Arbuthnott cu dumneavoastră.
Și acum cred că ați servit împreună în armată
alături de col. Armstrong.
Teddy a fost în detașament cu el în război.
A fost cel mai bun gentleman.
Mi-a fost cel mai apropiat prieten.
Iar apoi, Linda Arden, atât de faimoasă.
Dar era pericolul să fiți recunoscută
dacă a-ți fi urcat în tren ca dumneavoastră.
Doamne, l-ați păcălit chiar și pe Poirot.
12 persoane.
Și 12 răni pe corpul lui Cassetti.
12 membri ai juriului.
Dar cred cu adevărat că dl. conte Andrenyi a fost un om de onoare
și soția lui a fost protejată
și nu a fost implicată în crimă, luând Trionalul precum a spus dânsul.
Așa este.
Atunci, cine a fost cel de-al 12-lea?
Se fie oare cel ce a încercat să-l ducă pe Poirot pe piste greșite?
Așa trebuie să fi plecat ucigașul.
Obstetricianul din America despre care Poirot crede
că a avut printre clienți o familiei din Long Island
și pe care i-a văzut suferind.
Trebuie să-i mulțumim drei. Debenham pentru planul nostru.
Curajul ei ne-a adus împreună pe toți
și ne-a canalizat determinarea.
Planul era foarte frumos:
Whiskey-ul lui Cassetti a fost drogat încât să fie treaz,
dar să nu poată să reacționeze la nimic.
Doream ca el să fie martor la execuția sa.
A-a-a-a-a-a-a-a-a-a!
Domnule Rachett? Domnule Rachett, e totul în regulă?
Nu e nimic. M-am înșelat.
După ce ați auzit asta,
ne trebuia doar să mergeți la culcare, domnule Poirot.
Aș putea să-ți spun cine suntem
dar tot ce trebuie să știi
este că oamenii pe care i-ai ucis sunt cu toții în rai, domnule Cassetti,
în timp ce tu vei merge în iad.
Copila aceea trebuie să fi fost atât de speriată când ați omorât-o.
Chiar credeați că nu-o să căutăm în toată lumea
ca să obținem dreptate pentru acei oameni buni, pe care i-am iubit?
Tot scopul acestei călătorii,
cușeta cumpărată pentru "domnul Harris",
pentru ca nici un străin să o poată cumpăra.
chimonoul roșu,
ceasul,
au fost toate o farsă, nu-i așa, Linda Arden,
pentru a vă bate joc de Poirot?
Ați fost primul semn de ghinion pentru noi,
și apoi zăpada, ceea ce însemna că nu puteam ajunge în Brod.
Dar cum ar fi părăsit asasinul vagonul?
Pe fereastră.
Da. Da, ar fi putut încerca să treacă prin camera mea,
și m-aș fi trezit și ar fi fost nevoit să se întoarcă aici.
Voi!
Cu juriul vostru absurd cu justiția voastră absurdă.
Nu aveți dreptul să vă faceți singuri dreptate.
Domnule Poirot, avea doar cinci ani!
Eram oameni buni, civilizați, apoi răul și-a făcut apariția
și ne-am adresat legii pentru dreptate și legea ne-a dezamăgit.
Nu, nu! Vă comportați așa și vom ajunge ca niște sălbatici de pe stradă!
Jurații și călăii care se aleg singuri.
Nu! Este medieval!
Legea trebuie ținută sus
iar dacă va cădea, o ridici și o ții și mai sus!
Pentru că toată societatea, toți oamenii civilizați,
nu vor avea nimic cu care să se strige către ei, dacă va fi distrusă.
Există o justiție mai presus de lege, domnule.
Atunci îl lăsați pe Dumnezeu să o aplice, nu dvs!
Iar atunci când nu o face, când creează iadul pe pământ, pentru ticăloși,
când preoții, care ar trebui să acționeze în numele său,
iartă ceea ce nu trebuie iertat niciodată?
Isus a spus:
"Aceia fără de păcat să arunce prima piatră."
Da.
Ei bine... noi am fost fără de păcat. domnule.
Eu am fost fără păcate.
Când ajungem la Brod, dacă vom ajunge vreodată la Brod,
lăsați-i pe acești oameni buni să plece, dle.
Predați-mă pe mine poliției. Lumea mea a apus.
Lăsați-i pe acești oameni să trăiască.
Nu.
Cel mai teribil gen de criminal, Poirot.
Domnule.
Diavolul în carne și oase.
Nu puteți sta aici și să-i luați partea împotriva noastă!
Sunteți la fel de rău precum un infractor într-un tribunal, dle.
Încuiați ușa!
Este adevărat, domnule.
Poți vedea că acești oameni sunt oameni buni.
Dar Cassetti,
acel Cassetti a meritat să fie ucis pentru ceea ce a făcut
și lumea o știe că a fost o parodie faptul că...
Nu! Încuiați ușa!
Putem oferi poliției din Brod uniforma conductorului
și să-i lăsăm pe acești oameni să plece liberi.
Nu!
Ce faci?
Nu pot să fiu văzut aici! Nu o să fiu văzut aici!
Colonele!
Am atribuit o crimă ucigașului, mai putem atribui încă două.
- John! - Nu suntem criminali, colonele!
Deschideți ușa!
Să-l ucidem pe Cassetti a fost legea lui Dumnezeu, colonele.
Deschideți ușa!
Dacă îi omori John, nu ești mai bun decât Cassetti.
La o parte!
Nu!
Dacă îi ucidem vom deveni ca niște gangsteri
care se vor proteja doar pe ei.
Dumnezeu știe cât de greu ne va fi
să purtăm pe conștiință de-al lungul vieții uciderea lui Cassetti.
Dar cât de neconceput ar fi să avem pe conștiință crime care sunt greșite?
Sunt mândră de tine, John.
Sunt mândră de tine pentru că ai făcut dreptate pentru prietenul tău
și te iubesc.
Te iubesc
dar nu facem ceea ce este greșit, dragul meu,
nu facem ceea ce este greșit.
Domnule, pot intra, vă rog?
Desigur.
Am niște ceai.
Pot să i-l duc?
O, da. Da.
Pot să vă întreba dacă poliția va veni împreună cu plugul de deszăpezire?
Da, vor fi acolo.
Prințesa Dragomiroff face pentru toți ceai pe aragaz.
Singurul lucru pe care nu l-ați rezolvat este locul unde am ascuns banii
pe care urma să-i înapoiem fondului Armstrong.
Nu.
Dar cred că prințesa a luat prea mult în greutate de la o zi la alta.
Să fii izolat atât de bine ar fi fost util ieri seară.
Ați spus despre femeia din Istanbul
că știa regulile culturii ei
și știa ce ar fi însemnat să le încalce.
La fel și Cassetti.
La fel și dumneavoastră.
Când dreptatea ți-a fost negată
ești incomplet.
Simți că Dumnezeu te-a abandonat, într-un loc întunecat.
L-am întrebat pe Dumnezeu...,
cred că toții l-am întrebat, ce trebuie să facem.
Iar El a spus să facem ce este drept,
și am crezut că dacă o voi face voi fi din nou completă.
Și sunteți?
Dar am făcut ce era drept.
Care este numele căpitanului?
Dzavid Djatsa.
Mulțumesc.
Domnule căpitan.
După cu știți...
Am aici...
Când a comis crima a lăsat în urmă un nasture.